Agenţi?
- Doamnă. - Agent Hightower.
Da. În regulă.
Divizia Narcotice are nevoie de ajutor
să obţină informaţii despre o casă de droguri, din sud-vest.
Am spus că m-aş putea lipsi de doi dintre voi.
- Sigur. Ne ocupăm noi. - Van Pelt şi Cho.
Care e misiunea?
E greu de crezut că există informaţii în acestea.
Ar fi bine să fie. Îmi picură pe picioare.
Hightower ştie despre mine şi Rigsby.
Am observat.
Ştie, dar n-a spus nimic.
De ce crezi că n-a spus?
N-am idee.
- Dacă ai putea bănui. - N-aş putea.
Nu pot să nu mă gândesc la asta.
Asta te va băga în încurcătură.
Mă puteţi ajuta? Mă puteţi ajuta?
Ce vi s-a întâmplat?
Mi-am pierdut pantoful.
Puteţi să-mi spuneţi unde sunt?
O să raportez asta, în regulă?
- Doamnă. Doamnă. - Puteţi...
Bine. În regulă.
Vom chema echipa medicală.
- Haideţi. - Bine.
- Veniţi aici şi staţi jos. - Bine.
Cum vă numiţi?
Doamnă? Doamnă?
Grace.
A spus că nu-şi aminteşte cine e,
de unde este sau ce s-a întâmplat.
Fără acte de identitate. N-are nimic asupra ei.
- Unde e Lisbon? - E pe drum.
Cei de la echipa medicală cred că glonţul a zgâriat capul victimei.
M-am gândit că ar trebui să vorbim cu ea aici.
Şi-a pierdut pantoful, aşa că nu putea să meargă prea departe.
Scena crimei e probabil în apropiere.
Bine gândit.
Deci, ar trebui s-o aşteptăm pe Lisbon sau...
Bună. Sunt Patrick Jane. Cum vă simţiţi?
Mă doare capul.
Nu-mi amintesc cine sunt.
Ţineţi-mă de mână.
O să încerc să vă alin durerea.
Bine, vreau să vă concentraţi
şi să lăsaţi durerea să se scurgă prin braţul dvs.
în mâna mea.
Lăsaţi-o să se scurgă, ca apa.
O simt deja.
O puteţi simţi?
Da.
- Simţiţi cum se scurge? - Da.
Durerea se scurge.
Spuneţi-mi numele dvs..
Nu încercaţi să-l găsiţi.
Aşteptaţi-l.
Nu pot.
Nu-i nimic.
E în regulă.
Ce făceaţi azi dimineaţă, înainte să fiţi rănită?
- Nu pot. - E în regulă. Nu vă faceţi griji.
Atunci, în seara asta, înainte să vă găsească prietenii mei,
ce făceaţi?
Eram într-o cameră.
E frig.
Puteaţi vedea ceva?
E... e prea întunecat.
Stăteaţi pe un scaun sau eraţi întinsă?
- Eram întinsă. - Pe podea sau în pat?
Pe podea.
E...
praf şi sunt paie.
Mă fac să tuşesc.
- A ce miroase? - A cai.
E fantastic.
Grace?
Da. Căutăm un grajd.
Da.
Pantoful ei.
Da, e pantoful ei.
Bine.
Oameni buni, aici e un întrerupător.
Traducerea şi adaptarea: Dflo
= The Mentalist = Sezonul 2, Episodul 18
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team
Glonţul i-a atins craniul.
N-a fracturat osul,
dar o lovitură ca asta îţi poate face destul rău.
Ar fi putut să fie inconştientă pentru o vreme.
Cel care a tras probabil a crezut că era moartă
şi a aruncat-o cu celelalte cadavre.
Ce spuneţi despre amnezie?
Nu ştiu ce să vă spun.
Amnezia retrogradă de obicei se ameliorează cu timpul,
dar nu ştiu cât de repede se va întâmpla asta.
Bine, ceea ce vreau să faceţi e să vă concentraţi asupra reginei.
Uite-o pe damă. Acum aţi văzut unde este.
Uite-o pe damă.
Bine. Acum spuneţi-mi...
Unde e regina?
Greşit. Primul băiat pe care l-aţi sărutat.
Nu ştiu.
- Care e prenumele dvs.? - Nu ştiu. Îmi pare rău.
Uitaţi, aici era. Tot timpul a fost acolo.
Chiar în mijloc.
Şi care-i ideea?
Doar mă asigur că are amnezie,
ceea ce, apropo, aveţi.
E greu să minţi când te gândeşti la altceva.
Minunat.
Verificăm baza noastră de date cu persoane dispărute,
apoi vă vom verifica amprentele. Ceva probabil se va afla.
Găseşte pe cineva să vină să-i ia amprentele.
Bine.
- Agent Hightower. - Bună dimineaţa, Lisbon.
De îndată ce e posibil,
vreau să vă văd pe tine, pe Van Pelt şi pe Rigsby în biroul meu.
Aveam de gând să abordez această problemă de ceva vreme,
dar au trecut atâtea pe biroul meu,
că n-am avut timp.
Pentru început, niciunul dintre voi nu neagă
că aveţi o relaţie sexuală?
- Nu-i aşa? - Nu.
Nu, doamnă.
Lucraţi împreună, aveţi sentimente.
Nu-i nimic rău în asta.
Dar ştiţi foarte bine că e împotriva regulamentului BIC
şi, cum le spun copiilor mei, regulile sunt reguli.
Dacă vreţi să rămâneţi împreună, e alegerea voastră.
Dar unul dintre voi trebuie să se transfere din această echipă.
Dacă amândoi doriţi să rămâneţi în echipă,
atunci nu puteţi fi împreună.
Asta este.
Spuneţi-mi hotărârea voastră până mâine, cel târziu.
Întrebări?
- Nu, doamnă. - Nu.
Bine.
Lisbon, rămâi un moment.
De ce nu te-ai ocupat tu de situaţia asta?
N-o să susţin ceea ce-am făcut, doamnă...
Înţeleg că ăştia doi se furişează,
dar eşti superiorul lor.
Mă aştept la mai mult.
O să scriu o notă rectificativă.
Asta e.
Mulţumesc pentru timpul acordat.
Nu vreau să vorbesc despre asta.
Cho, în ce stadiu suntem cu victimele?
Am verificat cele două acte de identitate găsite la scena crimei.
Janine şi Mitchell Langham din Chico,
amândoi în jur de 50 de ani, fără rude în acest stat.
Vecinii au spus că făceau drumeţii prin pădurea statală Kasten.
Asta e la 160 de km de locul unde i-am găsit.
Bine, ce-i cu a treia victimă?
Aceeaşi ca şi necunoscuta. Fără acte de identitate.
Medicul legist spune că are peste 20 de ani.
I-am introdus amprentele în sistem.
Van Pelt, ai găsit ceva despre ei? Van Pelt?
Voi verifica. Voi verifica.
Legistul crede că au fost împuşcaţi cu o carabină extrem de puternică...
Soţii Langham au fost împuşcaţi de aproape,
necunoscuta noastră şi bărbatul neidentificat, de la distanţă.
- Are vreunul din familia Langham cazier? - Nu.
Cred că putem lăsa familia Langham deoparte.
Cred că sunt victime colaterale, n-au fost planificate.
- Da? - Da.
Primele două victime au fost împuşcate de la distanţă.
Actele de identitate au fost luate.
Două victime au fost împuşcate de aproape.
Actele de identitate n-au fost luate.
Evident că primele două victime au fost cele vizate.
Şi când soţii Langham au dat peste scenă,
locul nepotrivit, la timpul nepotrivit.
Ucigaşul îi împuşcă pe cei din familia Langham, se sperie,
nu-şi mai bate capul să le ia actele de identitate.
Nici măcar nu observă că una dintre primele victime,
pe care a împuşcat-o, era doar rănită.
Am găsit ceva legat de amprentele victimei masculine.
Numele lui e Leonard Railton, băştinaş american,
locuia în rezervaţia "Storm River".
Asta e chiar lângă pădurea statală.
A intrat de multe ori în închisoare
din adolescenţă...
În mare parte mărunţişuri,
câteva arestări pentru droguri. Fără rude înregistrate.
Persoana de contact în caz de urgenţă e ofiţerul lui supraveghetor.
Du-te şi arată-i necunoscutei o poză a lui Leonard
- şi a familiei Langham. Merită încercat. - Bine.
Voi verificaţi poteca pe unde făcea drumeţii familia Langham.
Se pare că ceva se întâmplă acolo.
Să mergem să vorbim cu ofiţerul supraveghetor al lui Railton.
N-are rost să-ţi ascunzi frustrarea legată de Hightower.
Adică, mai devreme sau mai târziu,
vei exploda cu o furie înăbuşită.
Cu puţin noroc, tu vei fi lângă mine.
Păi, de aceea îmi fac griji.
Grace.
Eşti bine?
Sigur.
Nu. Tu?
Ăsta e un lucru bun, bine?
Gata cu furişatul.
Putem decide ce vrem să facem.
Oare ştim ce înseamnă asta?
Hai să trecem peste ziua asta şi apoi, diseară,
vom deschide o sticlă de vin şi vom vorbi, bine?
Da. Sună bine.
- Te iubesc. - Te iubesc.
Credeam că Leonard avea o şansă, ştiţi voi?
Băiat bun. Încerca cu adevărat să nu repete vechile greşeli.
De cât timp eraţi ofiţerul supraveghetor al lui Leonard, dnă Brinton?
De puţin peste un an.
Avea pe cineva din familie cu care ar trebui să vorbim?
Nu, Leonard n-avea pe nimeni.
Dar mama lui era băştinaşă Shoshone, a crescut în rezervaţie.
De aceea l-am convins să se mute acolo, când a fost eliberat.
De ce în rezervaţie?
Leonard avea nevoie de oameni în viaţa lui care să ţină la el.
Acolo putea obţine asta. E o comunitate mică...
- Nu prea înstărită, dar solidă. - Dvs. locuiţi acolo?
Tribul tatălui meu e de acolo. Sunt Shoshone.
Shoshone,
cu un strop de sânge italo-irlandez din New York,
dacă nu mă înşală accentul.
E din partea mamei?
Nu sunt prima persoană care avea nevoie de timp
să-şi dea seama cine era.
Existau indicii
cum că Leonard făcea ceva ilegal?
Nu. A avut nişte probleme când a ajuns acolo,
dar acum circa şase luni
s-a aşezat la casa lui, şi-a găsit o slujbă.
- Avea o prietenă în Valley. - Cum se numea?
Derrien Hopwood. Am întâlnit-o de câteva ori.
Fără cazier.
O influenţă pozitivă, am crezut.
Asta e ea?
Nu, n-o ştiu pe femeia asta.
- Sunteţi sigură? - Am spus "nu".
Am înţeles.
Leonard are vreun prieten în rezervaţie
- cu care ar trebui să vorbim? - Mergeţi în rezervaţie?
- Da. - Va fi şi poliţia tribală cu dvs.?
Sunt înştiinţaţi cu privire la anchetă.
O să-i ţinem la curent.
Ar trebui să vin cu dvs.
Nu e necesar.
În ceea ce-i priveşte pe unii dintre ei,
sunteţi străini... străini cu insigne.
Nu veţi obţine nimic.
Îmi iau haina.
Excelent. Ei bine, ne-am găsit un ghid băştinaş.
Da.
Janine şi Mitchell Langham.
Vă spune ceva?
Nu, dar de fapt nu prea mă întâlnesc cu oamenii, decât dacă au probleme.
Păi, oamenii ăştia au probleme.
S-a raportat vreo crimă pe poteci?
- Jafuri, agresiuni? - Nu, doar, ştiţi voi,
ratoni, păsări, căprioare, şerpi cu clopoţei, urşi.
Păi, nu cred că un urs a împuşcat patru oameni
- cu o carabină puternică. - Nu, urşii nu pot face asta.
Vecinul lor spune că familia Langham ar fi mers
pe poteca din răsărit.
Poteca din răsărit nu e una dintre cele mai populare poteci ale noastre.
- Scuzaţi-mă. Am... - Tisdale, aşteaptă, "Unu".
Uite, trebuie să plec. Trebuie să mă duc pe deal.
Avem o problemă cu controlul animalelor.
- Trebuie să verificăm poteca. - Bine...
Bine, începutul potecii e chiar acolo.
Doar menţineţi cărarea.
Când ajungeţi la intersecţie, mergeţi spre stânga, bine?
Mergeţi spre stânga. Veţi fi în regulă.
Am înţeles. Stânga. Mulţumesc.
Nu-i recunosc pe niciunul dintre ei.
Nu vă grăbiţi. Gândiţi-vă.
M-am gândit. Oamenii ăştia sunt toţi morţi, nu-i aşa?
Da.
Există şi o veste bună.
V-am verificat în baza de date a amprentelor.
Şi nu sunteţi acolo.
Şi cum de e o veste bună?
Înseamnă că nu sunteţi infractoare...
sau sunteţi una foarte bună.
Cum merge treaba cu...
persoanele dispărute?
Păi, nimeni n-a raportat vreo dispariţie
care să se potrivească cu descrierea dvs.,
dar sunt sigură că e o problemă de timp.
Uite, aveai o treabă de făcut şi ai făcut-o. Mulţumesc.
Nu trebuie să mai stai.
Rămân pe aici.
Bine.
Mulţumesc.
Am investit o grămadă de timp aici,
dar dacă ea pleacă, intrăm în chestia cu sexismul,
a cui slujbă e mai importantă.
- Cum am spus, e complicat. - Nu, nu e.
Ce?
Pe cine doreşti mai mult... slujba ta sau pe Van Pelt?
Ce? Nu e aşa uşor.
Sigur că este. Asta e intersecţia, nu-i aşa?
- Nu, am trecut de intersecţie. - Nu cred că aia a fost intersecţia.
- Cred că asta e intersecţia. - Păi, indiferent. Ia-o la stânga.
Nu e aşa de uşor.
Slujba sau Van Pelt. Asta e tot.
Centrul de recreere e locul de întâlnire al comunităţii.
Leonard obişnuia să vină aici.
Acesta e Joseph Silverwing.
L-a ajutat pe Leonard să se stabilească aici.
Face parte din consiliul tribal.
Joseph, aceştia sunt detectivii de la BIC,
de care ţi-am spus la telefon.
Teresa Lisbon. Bună.
Patrick Jane.
Anchetăm uciderea lui Leonard Railton.
Puteţi să ne spuneţi ceva despre el?
Băiat bun. Muncea din greu. Se ferea de probleme.
Am auzit că avea o slujbă.
La localul lui Markham Willis.
E un magazin de suveniruri, imediat în afara rezervaţiei.
Avea Leonard vreo problemă?
Nu.
Aţi auzit de vreo ceartă sau bătaie?
Nu.
Probleme cu banii? Probleme de sănătate?
Nu.
Ai dreptate. Într-adevăr ne deschizi calea aici.
Ştiţi ceva despre vreo relaţie, poate în afara rezervaţiei?
Nu.
Frumoasă lovitură.
Îl cunoaşteţi pe Leonard Railton?
O s-o iau drept "da".
Încerc să găsesc persoana care l-a omorât.
Vreţi să mă ajutaţi cu asta?
Nu vorbiţi toţi odată.
Cine va vorbi primul?
Nu vorbim cu "gabori".
"Gabor"?
Îmi place asta.
Dar, nu sunt "gabor". Sunt consultant al "gaborilor".
Ce spuneţi de asta?
Pariez că pot să bag o bilă înainte ca cel mai bun jucător al vostru s-o facă
şi el poate avea trei încercări şi eu doar una,
Şi dacă pierd... 50 de dolari.
Dar dacă câştig, îmi spuneţi despre Leonard.
Facem târgul?
Minunat. Cine e cel mai bun?
Tu eşti, nu-i aşa, micuţule? Hai s-o facem.
Bine.
În regulă. Prima bilă intrată câştigă.
Tu ai trei încercări. Eu am una.
Bine.
Şi apropo, cu fata aceea după care ţi se scurg ochii,
cea în pulovărul albastru... nu va merge niciodată.
E topită după tipul cel înalt. Noroc.
Pariez pe puşti.
Una.
Două.
Ultima dată. Noroc. Ultima e norocoasă.
Asta e a treia.
E o gaură în bila aceea.
Acum vine partea grea.
V-am făcut-o.
Bine. Care era povestea lui Leonard?
Avea bani. O grămadă.
Întotdeauna avea cele mai noi încălţări.
De când?
Cam de vreo şase luni.
Păi, am auzit că avea o slujbă.
Da. La magazinul de suveniruri a lui Willis?
Ăsta era mărunţiş.
Leonard avea bani.
Aveţi idee de unde putea să-i aibă?
N-a spus.
Dar era plecat în pădure tot timpul,
aşa că... Ne-am gândit, ştiţi dvs.?
Da?
Toată lumea ştie ce se întâmplă în pădure.
Sigur. În pădure.
Da, asta nu e poteca.
E aici.
Eşti sigur? Parcă am văzut-o aici.
Un bazin de apă?
Cho?
Da?
E o plantă de canabis aici.
De fapt, sunt o mulţime de plante de canabis aici.
Arată ca o fermă.
Ceea ce înseamnă că probabil există şi nişte ticăloşi cu arme.
Fără semnal. S-a dus sprijinul nostru.
E doar un trăgător. Tu îl atragi
şi îl iau din lateral.
Gata? Unu... Doi...
- Trei! - Du-te.
Rigsby! Liber!
Am înţeles!
E genul de fermă pe care o găseşti peste tot pe terenurile publice...
Circa un pogon de plante, ţevi de irigare peste tot.
Cred că au deviat apa de sus, din vale.
L-ai nimerit pe trăgător? Poate e la spital.
N-am văzut pic de sânge. Mă îndoiesc.
Crezi că pădurarul, cu bună ştiinţă, te-a îndrumat
spre ferma de canabis? A fost o înscenare?
E greu de spus. Ne-am cam rătăcit.
Nu sunt chiar sigur că eram pe potecă.
Unde e pădurarul acum?
Sus, în munţi. Supraveghetorul spune
- că a ieşit din raza de apelare. - Află când se întoarce.
Deci, se pare că Leonard Railton
lucra pentru fermierii de canabis.
Există sute de moduri să se fi terminat urât.
Dacă Leonard creştea "ierburi",
le-ar fi spus prietenilor lui despre asta.
Orice făcea, s-a simţit ruşinat sau nesigur.
Ceea ce duce ancheta încotro?
Păi, încă n-am vorbit cu iubita lui.
Du-te şi fă asta. Voi doi vorbiţi cu cei de la Narcotice.
Vedeţi dacă există vreo pistă legată de traficanţii de marijuana, din zonă.
Aţi auzit ce-a spus.
Nu locuiam împreună sau aşa ceva, doar petreceam timpul împreună.
Deci, Leonard nu e tatăl copilului, dnă Hopwood?
Tatăl lui Kai? Nu.
Dar lui Leonard îi plăcea de micuţul dvs., nu-i aşa?
Sigur.
Leonard a cumpărat majoritatea jucăriilor de aici.
Şi această... imensă cantitate de vitamine.
Da, în valoare de vreo 1.000 de dolari.
Care e treaba cu asta?
Păi, fiindcă Kai a făcut o urticarie.
Era epidemie, ştiţi dvs.? Câţiva copii o aveau.
El a avut ideea cu vitaminele.
M-a făcut să arunc tot laptele praf,
ceea ce e o nebunie, fiindcă e mai ieftin
şi e uşor de folosit.
Tot ce trebuie să faci e să adaugi apă.
Cum e cu urticaria acum?
A dispărut.
Bănuiesc că avea dreptate.
N-aţi fost surprinsă să auziţi de Leonard, nu-i aşa?
Adică, dvs. ţineaţi la el,
dar n-aţi fost uimită să aflaţi că e mort.
Avea bani
şi nu din jalnica slujbă de la magazinul de suveniruri.
Nu-mi spunea de unde făcea rost de ei.
Din experienţa mea, asta înseamnă probleme.
Care e bănuiala dvs.?
Nu ştiu. Orice altceva făcea...
întotdeauna era bun cu mine şi cu Kai.
Era un om bun. Să aflaţi cine a făcut asta.
Vom face tot ce putem.
Dle Willis, de când lucra Leonard aici?
Bănuiesc că de vreo şase luni.
L-am angajat la recomandarea lui Dolores Brinton.
Era un puşti minunat, bun muncitor.
Da. Despre asta vorbeam.
Destul de mişto, nu?
E fantastic. Faceţi livrări?
- La drept vorbind, facem. - În regulă.
- Jane, pune-o înapoi. - Ce?
M-ai auzit. Acum.
- Bine. - Acum!
În regulă.
Noi credem că Leonard făcea rost de bani din altă parte.
- Aveţi idee despre ce era vorba? - Nu.
N-a spus niciun cuvânt despre asta. Ce făcea?
Încă lucrăm la asta.
Vă pot face o ofertă pentru acea beretă.
Reducere pentru forţele speciale ale poliţiei.
Nu eşti prea timid
când faci negoţ cu propria cultură, nu-i aşa?
Asta nu e cultura mea.
Această beretă de război e de la oamenii din Laguna.
N-are nimic de-a face cu noi, Shoshone.
E mai degrabă o copie, de fapt.
Dar asta vreţi voi, americanii, să cumpăraţi,
aşa că asta vindem.
Mulţumim pentru timpul acordat, dle Willis. Jane?
Jane!
Ne vedem afară.
Va fi vreo slujbă religioasă pentru Leonard?
Mâine după-masă, cred.
E atât de regretabil.
O să iau asta.
Şi îmi place şi asta.
E într-adevăr frumoasă. Deci şi asta
şi...
Chestia asta. O să văd dacă pot să scot vreo melodie din asta.
Îmi plac la nebunie acele pene.
Grace, bună. Sunt Jane.
Cum merge acolo, cu necunoscuta? Şi-a amintit ceva?
Nu credeam nici eu.
Ştii, adu-o la birou.
Cred că trebuie să fim mai întreprinzători.
Dacă începi să te simţi ameţită sau zăpăcită sau în orice alt fel...
Grace, nu mai ezita. Bine? E în regulă.
Am scos-o din spital, Jane.
E responsabilitatea mea.
Am înţeles asta, dar e în regulă. Nu-i aşa?
Ce sunt astea?
Aste sunt poze de unde sunteţi dvs..
Nu ştiu de unde sunt.
Sigur că ştiţi.
Pariez pe faptul că sunteţi localnică.
Aveţi rădăcini pe aici.
Aţi vizitat locuri ca acestea când eraţi copil.
Una dintre aceste poze va însemna ceva pentru dvs...
Nu îmi amintesc nimic din asta.
Dar din asta?
Grace, un minut?
Sigur. Mă întorc imediat.
Asta?
Relaxaţi-vă. Nu încercaţi prea tare.
Uitaţi-vă la asta.
Aţi văzut vreodată un loc mai frumos, un loc mai liniştit?
Ar fi super dacă aş putea să spun "cuvântul"
şi aţi putea fi chiar acolo.
Ascultând păsările cântând...
Vântul fremătând printre copaci...
Apa clipocind spre ţărm.
Dacă aş putea să spun "cuvântul".
Wayne, asta nu suporta amânare?
E atât de simplu.
Te iubesc...
Mai mult decât... mai mult decât această slujbă, mai mult decât orice.
S-a tras asupra ta azi.
- Eşti plin de adrenalină. - Nu, nu.
Adică, da, dar asta nu contează.
Ştiu ce vreau să fac.
Eu...
Am vorbit azi cu un tip de la biroul din San Francisco.
Există un loc în echipa "Crime Majore".
E doar la o oră şi jumătate depărtare.
- Vorbeşti serios? - Te rog, hai s-o facem.
Nu-mi pasă unde lucrez.
Eu te vreau pe tine.
Chiar vorbeşti serios?
Da, da.
Serios? Acum?
Pădurarul Tisdale ar trebui să coboare de pe munte într-o oră, aşa că...
Conturile lui bancare spun că depune două mii pe lună,
cu mult peste salariul lui... bani gheaţă.
Hai să vorbim cu el.
Tisdale.
Voiam să vă sun. Tocmai am auzit.
Fermă de canabis. Nu întrece asta orice?
- Da, în propria ta pădure. - Da.
Fac drumeţii pe aceste poteci de opt ani.
N-am avut nicio idee. Nu ştiu unde aţi ajuns,
dar trebuie să vă fi rătăcit serios.
E greu de crezut,
când fermierii de canabis te plătesc cu 2.000 de dolari pe lună.
Două... Nu ştiu despre ce vorbiţi.
Va trebui să vii cu noi.
Bună treabă.
M-am simţit bine.
Dacă eu v-am trimis la fermă?
Încercam din răsputeri să vă ţin departe de ea.
Tot ce trebuia să faceţi era să rămâneţi pe potecă.
Era chiar atât de greu?
Deci, primeai bani de la traficanţi
ca să le protejezi ferma, aşa e?
Mă plăteau să direcţionez turiştii în altă parte
şi să-i anunţ
dacă exista vreun poliţist local sau agent FBI care să de-a târcoale.
Dar, atât. Bine?
Pe oamenii care au fost omorâţi... nici măcar nu i-am văzut.
Am nevoie de numele oamenilor care te-au plătit.
Nu pot face asta.
Uite, ăştia nu sunt hipioţi
care cultivă "iarbă" în pădure, bine?
Aceştia sunt oameni deosebit de serioşi.
Dacă află că le-am divulgat numele,
mă vor omorî.
Uite, ei ştiu că ai fost arestat.
Ei cred că îi torni chiar în acest moment.
Cu aceşti oameni în libertate, eşti în pericol.
Spune-ne numele lor şi îi vom închide.
- Nu, nu pot. - E alegerea ta.
- Ai familie? - Da.
Păi, îţi sugerez să-i trimiţi undeva.
Nu în afara oraşului... Trimite-i în afara statului.
- Ştii pe cineva pe Coasta de Est? - Nu.
Ce păcat. Dar peste hotare?
- E un intervievator de primă clasă. - Mulţumesc.
Salut, care-i treaba?
Deci, Rigsby şi Cho îmi spun
că a fost doar un tip cu o armă.
- Nu mi se pare prea mult. - Nu, nu e.
Deci, când spui "ăştia nu sunt hipioţi,"
"aceştia sunt oameni deosebit de serioşi",
asta implică mulţi oameni înfricoşători cu arme mari, nu-i aşa?
- Da. - Atunci de ce doar unul?
Nu ştiu. Ar putea avea probleme cu banii.
Adică, cultura merge rău.
Plantele mor?
Da, da. Şi umblă vorba că se întâmplă
de vreo şase luni şi nimeni nu-şi poate da seama,
- şi o cam iau razna de asta. - Sunt sigur.
- Jane? - Da?
Cred că trebuie... trebuie să plec. Ne vedem mai târziu.
Mulţumesc.
Deci, ce ai obţinut de la tip?
Fermierii de canabis nu l-au ucis pe Leonard.
Aşa zici?
- Da. - Eşti sigur?
Păi, siguranţa e mama proştilor.
Deci, toate astea sunt doar...
presupuneri ale tale?
Cam aşa.
Adică, cu asta... cu asta mă ocup, bănuiesc.
De exemplu, bănuiesc că eşti căsătorită.
Port verighetă.
Păi, bănuiesc că eşti căsătorită, dar nu eşti fericită.
Nu că ar exista procedurile de divorţ,
dar...
e posibilă o separare de probă.
Bănuiesc că trebuia să afişez o poză, nu?
Ştiu că nu-mi dai sfaturi relaţionale,
aşa că trebuie să mă întreb de ce ai aborda subiectul.
Bănuiesc că e modul tău de a-ţi exprima nefericirea.
S-ar putea.
Bănuiesc că e modul tău de a spune
că nu eşti mulţumit de felul în care mă ocup de Lisbon.
Petrecem mult timp împreună.
Şi când ea e nefericită, eu sunt mai puţin fericit.
E natura umană.
Da, este.
Uite ce e, Patrick.
De ce nu mă laşi să mă ocup de treaba mea, în felul meu,
şi apoi să mă judeci după rezultate?
Şi eu te las să te ocupi de treaba ta, în felul tău...
Până la un punct.
Pare corect.
Până la un punct.
Da, foarte corect. Am terminat?
Nu.
Te rog, nu întrerupe interogatoriile.
- E nepoliticos. - E o regulă, nu-i aşa?
Îndrumare.
O să ţin minte.
Acum am terminat.
Îmi plac acei pantofi.
Mulţumesc.
La revedere.
Ce e asta? Interesant.
Trebuie s-o ducem pe fata amnezică în rezervaţie.
Ne întâlnim în parcare în zece minute.
De ce s-o ducem în rezervaţie?
Se ţine o slujbă memorială pentru Leonard Railton.
Ar trebui să fie acolo.
- S-ar putea să-şi amintească ceva. - Merită o încercare, bănuiesc.
Fă-mi o favoare.
Nu-i spune de asta lui Lisbon sau lui Hightower.
Şi de ce nu?
- Păi, de ce să complicăm lucrurile? - Cum să le complicăm?
La naiba, Van Pelt, nu trebuia
s-o scoţi din spital, în primul rând.
Maşina ta, parcare, zece minute.
Dle Jane, ce faceţi aici?
Păi, am venit să ne prezentăm omagiile.
E în regulă. Nu vom mânca prea mult.
Leonard a fost printre noi puţină vreme,
dar dacă l-aţi văzut
mergând pe potecă spre lacuri sau călărind un cal,
aţi putut vedea
că era acasă.
Aşa că amintiţi-vă vorbele din bătrâni.
Când moare un prieten,
n-ar trebui să plângem.
N-ar trebui să urâm pe cineva
sau să ne certăm.
Ar trebui întotdeauna să facem ce e bine,
ar trebui să ascultăm vorbele din bătrâni
şi să ne amintim de Leonard.
Dacă mai are altcineva ceva de spus...
Eu aş avea.
Această femeie a fost cu Leonard când a fost împuşcat.
Şi-a pierdut memoria.
Aşa că am adus-o aici astăzi
să vedem dacă o figură, un loc sau altceva
ar putea-o ajuta să-şi amintească cine e.
Acesta e un moment sacru. E chiar momentul potrivit?
Nu va dura decât o secundă.
E ceva?
Nu.
Nu contează. Călătoria n-a fost chiar degeaba.
De asemenea mă uitam la voi toţi să văd dacă o recunoaşte cineva.
Şi mi se pare că cineva de aici chiar o cunoaşte pe femeia aceasta.
Şi acel cineva eşti dumneata, domnule.
Eu?
Cred că vă înşelaţi.
Demonstraţi-mi.
Cum?
Uitaţi-vă în ochii mei
şi ţineţi asta.
Acum, spuneţi-mi că n-o cunoaşteţi.
N-o cunosc pe femeia asta.
Bine.
E bine.
Se pare că m-am înşelat,
ceea ce e foarte bine pentru dvs..
Asta vă elimină din ancheta noastră.
Scuzele mele. Continuaţi. O să ne ocupăm locurile noastre.
Mulţumesc.
Şi, ascultaţi, dacă... dacă nu ne doriţi aici,
atunci spuneţi "cuvântul" şi vom pleca.
Doar să spuneţi "cuvântul".
- Cred că ar fi mai bine... - O văd.
O văd! O văd! O văd! O văd!
O văd.
Acum relaxează-te, respiră şi spune-ne ce vezi.
E un lac albastru...
Pini...
Un munte...
E o pasăre care cântă.
Spune-ne ce se întâmplă la acest lac.
Acolo s-a întâmplat nenorocirea.
Ce nenorocire?
Du-te şi te uită. Ei...
Au lăsat ceva pe mal.
- Cine a lăsat? - Du-te şi te uită. Au lăsat ceva.
Au lăsat ceva.
Îmi pare rău.
Bine, spectacolul s-a terminat. Haideţi.
Ai grijă la cap.
Deci, dl Silverwing se va plânge superiorilor noştri
cu cele mai puternice argumente. Bună treabă.
Vezi, de aceea nu te-am luat şi pe tine... negarea.
De unde ai ştiut că suntem aici?
Am nişte micuţe, mititele aparate de urmărire GPS,
cusute în toate costumele voastre.
Pentru un moment, aproape te-am crezut. Grace?
Îmi pare rău, Jane. A trebuit să-i spun. E slujba mea.
Nu e asta.
- Du-o înapoi la spital. - Da, şefa.
Şi-a amintit ceva. Avem un indiciu.
Un lac în munţi, ceva pe mal?
Ar putea fi locul unde s-au petrecut crimele.
Sunt peste 50 de lacuri în aceşti munţi!
O s-o duc înapoi la spital.
Ascultă, îmi pare rău că nu ţi-am spus unde mergeam.
Încercam să te protejez.
Ştiam că o să agit lucrurile
- şi de când cu Hightower, toate... - Nu.
Niciodată să nu mai încerci să mă protejezi.
Pot să mă protejez singură de Hightower sau de oricine altcineva.
Bine.
- Să ne întoarcem la birou. - Am putea. Sau am putea sta aici
şi să-l prindem pe ucigaşul lui Leonard Railton.
Cum vom face asta?
Am nevoie de un pahar.
De hârtie sau de plastic... Aş prefera de hârtie.
Deci necunoscuta nu şi-a amintit lacul?
Sugestie post hipnotică.
I-am arătat o poză frumoasă cu un lac şi i-am spus
că ar trebui să şi-l amintească, atunci când spun fraza declanşatoare...
"Spune cuvântul". Şi-a amintit poza, a asociat-o
cu crima şi a simţit că
- ceva a rămas în urmă, acolo. - Ce anume?
Păi, nu contează.
Ucigaşul devine paranoic acum,
aşa că el sau ea e constrâns să se întoarcă la scena crimei
şi să se asigure că n-a rămas nimic în urmă.
Asta presupunând că crima a avut loc la lac.
- Păi, a avut. - Fiindcă?
Fiindcă cultura de canabis a murit
şi Leonard Railton era îngrijorat
de apa pe care copilul iubitei lui o bea...
E aici.
...şi sursa de apă de pe aici
vine din lacurile munţilor.
Cho a urmărit pe oricine ar fi plecat de la slujba memorială spre lac.
- Şi? Cine e? - Vom vedea.
Unde e?
Drept printre copaci.
Mâinile sus.
- Ce se întâmplă? - Mâinile sus.
Nu, nu înţeleg.
Ce faceţi?
Cartuş de carabină.
De unde ai asta, dle Willis?
Tocmai l-am găsit.
Voiam să vi-l aduc.
Credeţi că are legătură cu acele crime?
Asta e cea mai bună replică a dvs.?
De ce i-ai împuşcat pe acei patru oameni, dle Willis?
- Nu i-am împuşcat. - Ţinând cont că doi dintre ei...
familia Langham... erau victime colaterale, apariţii târzii...
dar Leonard...
Pe Leonard l-ai omorât din cauza a ceea ce e în lac, nu-i aşa?
Nu ştiu despre ce vorbiţi.
Deşeuri toxice.
Imense butoaie de deşeuri, presupun.
Aruncate de dvs..
De aceea plantele de canabis din vale mureau.
De aceea copilul lui Derrien Hopwood a făcut urticarie.
Leonard avea de gând să spună,
aşa că a trebuit să-l împuşti
şi pe oricine care se întâmpla să treacă pe acolo în acea zi.
Nici măcar nu ştiu ce să spun.
Nu e adevărat.
Ăsta e punctul de plecare pentru aruncarea deşeurilor,
aşa că apa trebuie să fie mult mai toxică
- decât cea de jos din vale. - E o prostie!
Chiar aşa?
Aveţi buzele uscate? Beţi ceva.
Nu.
- Nu. - De ce nu?
- Haideţi. Noroc. Beţi ceva. - Nu.
- O mică sorbitură. - Nu. Nu, vă rog, opriţi-vă. Nu!
În regulă!
Am încercat să obţin mai multe păreri în timpul consiliului tribal.
Dar cuiva nu i-a plăcut
sau nu era specific culturii
sau bla, bla, bla.
Deci, tipul ăsta avea nevoie să arunce nişte chestii
şi dacă ştiam vreun loc în rezervaţie unde putea face asta.
Aşa că l-am pus pe Leonard să-l ducă sus, la lac.
M-am gândit că la ce cazier avea, va lua banii
şi îşi va ţine gura.
Ne-a mers bine.
Am dus mai multe camioane acolo sus.
Adică, ceva, în sfârşit, îmi mergea bine şi mie.
Apoi, puştiul acela din vale a făcut urticarie.
Şi Leonard era îngrijorat.
A spus că noi otrăvim valea
şi că dacă nu ne oprim, va da totul în vileag.
Apoi l-am auzit vorbind la telefon,
aranjând o întâlnire cu cineva, la lac.
Aşa că am mers şi eu.
Când a ajuns familia Langham acolo?
Făceam ordine.
Ce făceau acolo, oricum?
Făceau drumeţii?
Îmi pare rău.
Serios.
Îmi pare rău.
Păi, atunci e în regulă.
Dacă îţi pare rău... Poate o să-ţi dăm drumul.
Glumesc.
Am ceva pentru dvs..
Permisul dvs. de conducere.
L-am luat de la Markham Willis.
Numele dvs. e Camille Dillon. Locuiţi în Oakland.
Sunteţi jurnalistă şi scriitoare pe Internet.
Am luat legătura cu familia dvs..
Mama dvs. e pe drum, din Des Moines.
Numele meu e Camille?
Se pare că i-aţi predat lui Leonard Railton,
în timp ce era în şcoala de corecţie.
Cu puţin timp în urmă, a luat legătura cu dvs., cu privire la...
Aşteaptă.
Ceva... ceva era în neregulă.
Erau...
Cineva arunca...
- Toxine. - Da.
Şi el... a vrut ca lumea să ştie. El...
M-a sunat...
Şi mi-a cerut ajutorul.
Îmi...
Îmi amintesc de el.
Îmi amintesc că mi-a cerut ajutorul.
Îmi amintesc.
Îmi amintesc de mine.
Ştiu cine sunt.
Lasă-mă să termin asta
şi vom merge să vorbim cu Hightower.
Wayne...
Care-i treaba?
Te iubesc. Serios.
Dar cred că iubesc slujba mai mult.
Slujba nu face parte din problemă. Voi pleca.
Vei pleca din echipă... pentru noi.
Şi?
Nu vreau genul acesta de responsabilitate.
Mă vei urî pentru asta.
Poate nu azi, dar într-o zi mă vei urî.
Nu, Grace, noi...
Îmi pare rău.
Eşti...
sigură de asta?
Ştiu cine sunt.
Cei de la Narcotice i-au ridicat pe fermierii de canabis,
după mărturisirea pădurarului.
De asemenea, am primit un telefon de la un tip numit Silverwing,
în legătură cu o şmecherie pe care ai făcut-o în rezervaţia "Storm River".
Păi, n-aş numi-o "şmecherie"...
Indiferent. Era nemulţumit.
Da, doamnă. Am completat formularul P90...
- Ai rezolvat situaţia, nu-i aşa? - Da.
- Nimeni n-a fost rănit? - Nu.
Atunci la naiba cu el. Ai făcut dreptate.
Ţine-o tot aşa.
Nu mă aşteptam.
Într-adevăr.
Bună, Grace.
Bună.
- Te simţi bine? - Sunt bine.
Bine, dar...
Da, doar...
Doar mi-am uitat...
lucrurile.
Traducerea şi adaptarea: Dflo
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania